Преди 9000 години жителите на Новосибирските острови създават търговски връзки, като се придвижват на хиляди километри южно и източно от мястото си на пребиваване. Тези констатации опровергават митовете за първичната изолация на арктическите народи, заключиха учени в текст, публикуван в сп. Antiquity и цитиран от руски медии.
Това предполага, че преди 9000 години социално-културните връзки на населението на Източен Сибир са били на високо ниво. Тези хора, които са живели на края на света, не са били изолирани. Напротив, контактите в тези общества са били далеч по-развити, отколкото се смяташе, каза Владимир Питулко от Института за история на материалната култура към Руската академия на науките в Москва.
Първите хора на територията на съвременна Арктика се заселват там преди около 24 до 17 хил. години, когато приключва последният ледников период и полярната шапка започва да се оттегля. През следващите 10 000 години предците на съвременните коренни народи на Сибир се заселват на континента Евразия и Северна Америка и създават множество уникални култури, се посочва в текста.
Учените се опасяват, че глобалното затопляне, повишаването на морското равнище и топенето на пермафроста могат да унищожат наследството на тези "хиперборейци". Ето защо Питулко и неговите колеги от няколко години извършват интензивни разкопки и внимателно категоризират тези исторически съкровища с надеждата да спасят поне част от тях и да разберат как да защитят други артефакти.
Преди 10 години руските археолози започват да изучават местообитанията на хората, живели на остров Жохов преди 9000 години. Днес той е на 440 км от бреговете на Източен Сибир, но тогава целият Новосибирски архипелаг е свързан с континента чрез доста голяма площ.
Владимир Питулко
Разкопките показват, че на остров Жохов, независимо от изключително суровите климатични условия, е имало доста голямо селище, в което живеели между 20 и 50 души, занимавали се с лов на полярни мечки и северни елени. Те оставят няколко десетки хиляди каменни, дървени и костни инструменти за работа, бижута и много други артефакти. Повечето от тях са произведени от "суровини" от местен произход, но според прессслужбата на Руския научен фонд учените наскоро са открили няколко артефакта, които са ги накарали по-детайлно да проучат произхода на тези ресурси.
Става въпрос за това, че част от инструментите не са направени от местни керемиди или гранит, а от екзотичното вулканично стъкло на опсидиана и прозрачния кварцов халцедон. Не са открити други минерали на Новосибирските острови, а най-близките им запаси са на няколко хиляди километра разстояние.
Съотношението на различните метали в пробите от вулканично стъкло, които учените смятат за уникално за всеки вулкан, им позволява да определят точно техния произход.
Оказва се, че материалът за производството на тези инструменти е донесен от околностите на Червеното езеро и югоизточната част на Чукотка, където са били разположени големи запаси от обисидиан. Езерото е на 1500 км по въздух от остров Жохов и над 2000 км по суша. Трудно е обаче да си представим, че преди 9000 години хората са ходили толкова далеч. Най-вероятно те са се срещали помежду си и са си разменяли продукти от обисидиан или са организирали примитивна търговия, казва Питулко.
От разкопките и откритите останки от кучета и примитивни шейни на остров Жохов може да се предположи, че кучетата са им помагали да достигат до други местообитания на хора, които са били в района на устието на Колима и Индигирка. В този случай местата, където са извършвани обмените, са на около 700 км, което в началото на пролетта може да се пресече с кучешки впряг.
Според учените тези древни търговски мрежи по-късно се превръщат в места за ежегодни събития, които жителите на север от Източен Сибир организират преди Революцията. Те се поддържат не само с търговски цели, но и за обмен на информация и сключване на брачни сделки, които са от жизненоважно значение за оцеляването на малкото хора в арктическата зона на Сибир.